Američan. Po delší době autor, který je zřejmě konceptuálně založený, přesto ty jeho příběhy estetické většinou zůstávají. Jeho tvorba obsahuje nadsázku a ironii. Objevují se tu známá a běžná společenská témata a nějaké fotografovy reakce na ně. O této tvorbě si lze myslet ledasco včetně toho, že některé fotky mohou zapůsobit nevkusně. Je to bláznivé portfolio, ale znovu říkám ta recese tam znát je. Autor tak zřejmě i kriticky odpovídá na některé problematické oblasti ze života. Hasit chlapíka hasičákem a přitom být značně korpulentní dámou a vedle stojící mladá štíhlá holka, to je celkem jednoznačné, co tím autor chtěl říct. Zatím co model koupelny skrze, který se díváme na poprsí, nám může naznačit trochu víc linek příběhu. Je to ten typ portfolia, kde najdeme technicky vzato chyb strašně moc, ale zároveň je není třeba řešit, protože fotografie jsou jako eseje nebo spíše glosy. Vyprávějí a popisují, prostě a jednoduše čtou se úplně jinak než když se díváte na fotku esteticky zaznamenaného aktu. A dle mého názoru se Krimsovy práce čtou velmi dobře a často i srozumitelně.